HUCKLEBERRY FINN
Jeg hedder Huck Finn. Det her er fortællingen om mig og slaven Jim.
Den er stort set sand. Jeg har overdrevet lidt -
- men det gør alle, når det passer dem.
Så smid skoene, hvis I har nogle, for nu begynder vi...
Kom an, Finn! Slå mig!
Slå mig! Kom nu! Stik mig en!
- Er du bange? - Kan du ikke slå hårdere?
Bank ham, Huck!
- Slå ham ud, Huck! - Ja, slå ham!
Det er lidt meningsløst at slå en idiot ud. Men må man, så...
Far!
Jeg slog ham! Jeg vandt!
- Louise! Er Jim hjemme? - Hej, Huckleberry. Han er i hytten.
Visionen er ved at blive uklar. Den forsvinder! Den forsvinder!
Nu kommer den tilbage...
Hej, alle sammen! Hej, Sam og Otis.
Undskyld, jeg kommer brasende, men jeg har brug for dit råd.
- Hvad for en slags råd? - Far er tilbage.
- Sikker? Han har været væk et år. - Jeg så støvleaftrykket: Sømkorset.
Til beskyttelse mod djævelen... Så er det din far.
- Jeg må vide, hvad han vil. - Jeg har aldrig prøvet med hvide.
Jeg ved ikke, om det vil fungere.
Her er nogle kugler.
- Det kan ikke skade at prøve. - Tak, Jim.
- Hvad pokker er det? - En hårbolle fra en okse.
Den kastede den op forleden!
- Kan den forudsige min fremtid? - Shh! Ånden bor inde i den.
Ja...
Jaså... Det siger du ikke!
Nej! Ikke min gode ven mr Finn!
To ånder følger din far. En god med vinger og en ond med horn.
Somme tider lytter han til den gode, somme tider til den onde.
Den gode siger, han skal lade dig være, men den onde siger...
... at han skal klø dig!
Hårbollen ved ikke, hvilken ånd der har størst magt.
Den siger, at din fremtid...
... flyder som... floden.
Når din far er her...
... slår han dig hele tiden, ikke?
Jo.
Når han kan fange mig.
Hårbollen synes, du skulle stikke af en tid... indtil din far rejser igen.
Fra i morgen tidlig vil de tale om mig i datid.
Miss Watson ejede Jim. Jeg boede hos hende og hendes søster enken.
De ville gøre mig til et ordentlig menneske.
Men da jeg var så uvidende og gemen og uregerlig...
Huckleberry!
... gik det ikke særlig godt.
Nu får du ingen middagsmad!
Hvis du sulter ihjel, lægger vi dit skrog ud til fuglene!
- Kæreste! Hvad er der sket? - Hvor har du fået det blå øje?
En blind mand blev overfaldet af en bande tyve på gaden.
Jeg prøvede at hjælpe ham, men de gav mig en i øjet.
- De samme tyve, der tog dine bøger? - Ja, de samme.
Du sagde, at du havde jaget dem væk for bestandig!
De havde forstærkninger med.
Hvor er dit pæne skoletøj? Hvad er det for laser?
- Du har skulket, ikke sandt? - Jeg gik i skole.
På vejen hjem mødte jeg en fattig mor med to børn.
- Sidste uge havde hun otte børn. - Hun havde to til nu.
- Jeg gav hende mit tøj. - Åh, kære barn!
Jeg vidste, vi ville få et godt menneske ud af ham!
- En lille ridder! - En lille laban!
Når du har været så ridderlig, vil jeg vaske dig og klæde dig på -
- og give dig noget mad, før vi beder aftenbøn.
Kom ud, Huck!
Jeg burde have vidst bedre. Jeg skulle været stukket af straks.
Men jeg ville lege med mine venner en sidste gang. Jeg vidste ikke -
- at det var en fejltagelse, der ville ændre mit liv for altid.
- Skal du ud at rejse? - Måske, måske ikke.
Du skal ikke være fræk!
Jeg vil ikke vække nogen, men hvis du rører dig, får du bank.
Du er blevet en farlig karl, hører jeg.
Læse og skrive kan du vist også... Hvem har sagt, du skulle det?!
- Det sagde enken! - Det skal du få bank for!
Snart bliver du vel religiøs som din mor!
- Hold mor udenfor. Hun er død. - Du kan gøre hende selskab!
En spradebasse er du blevet -
- med dine fornemme klæder og din fine seng!
Sikke en søn, man har fået!
- Det finder jeg mig ikke i! - Lad mig være!
Du kommer med mig!
Slip mig!
- Finn, din djævel! - Af vejen, kælling!
- Han er min! - Slip drengen!
Lad dem være!
Sig farvel! Det er sidste gang, du ser kællingerne!
Jeg var i knibe. Og det ville blive værre, når far fik noget at drikke.
Jeg var oppe ad floden med nogle af mine bekendte.
Vi arbejdede på nogle sager -
- og så hørte jeg, at din mor havde efterladt dig 600 dollars.
Jeg tænkte, at de tilkom mig. Det er vel kun ret og rimeligt?
Tænk på det besvær og de udgifter, jeg har haft med at opfostre dig.
Men nej...
Dommer Thatcher siger, at pengene bliver i banken, til du er myndig.
Myndig... Så længe kan jeg ikke vente.
Hvad gjorde jeg af flasken?
Men jeg...
Jeg er din nærmeste slægtning.
Og du er min lille engel.
Jeg er ingen engel, far! Spørg miss Watson.
Satans!
Nej, far!
Nej!
Hvad gør du med mit gevær?
Nogen prøvede at komme ind. Jeg ventede på ham.
- Hvorfor vækkede du mig ikke? - Jeg prøvede.
- Hvad gør du her? - Du bragte mig hertil.
Gjorde jeg? Hvorfor det?
- Du sagde, du savnede mig. - Lyv ikke... Det er umuligt.
Nå jo... Pengene. Den satans dommer Thatcher.
Jeg må finde på noget andet. Som her ser ud!
- Hvad har du lavet? - Jeg har ikke lavet noget.
Jeg tager til byen. Se at få ryddet op her.
Ja, far.
“Ja, far.” Møgunge!
Hvis jeg blev der, ville jeg dø. Men kun hvis jeg døde -
- ville far lade mig være i fred.
Vildsvin er gode at spise, og det her skulle redde mit liv.
Hvad i...?
Nu, da jeg var “død”, ville hverken far eller miss Watson forfølge mig.
Jeg tog til Jackson-øen.
Den er ubeboet, og der kommer aldrig nogen.
- Huck? - For pokker, Jim!
- Jeg brækkede mig næsten! - Du er jo død!
Din far hylede op om, at banditter havde skåret dig i småstykker!
Det ordnede jeg selv. Jeg er lige så levende, som du er.
- Nej, død er du ikke. - Meget morsomt!
- Din far var helt fra den! - Blev han skræmt?
Du skræmte hele byen. De er på jagt efter din morder nu.
- Pænt af dem! - Enken vil begrave dig...
Så alle kvindfolkene finkæmmer skoven for at finde dine levninger.
- De vil ingenting finde. - Nej.
Ved du hvad, det er ikke så tosset at være død... Kom!
Du, Jim... Burde du ikke gå hjem, før miss Watson savner dig?
- Sladrer du, hvis jeg siger noget? - Hvem pokker tror du, jeg er?
På æresord!
Jeg stoler på dig, så jeg vil fortælle det...
I morges, midt i al opstandelsen over din “død”... stak jeg af!
- Du lovede, du ikke ville sladre! - Ja, og jeg holder ord.
Men så er du en bortrømt slave, Jim!
- Jeg kan blive dyppet i tjære! - Og jeg kan blive lynchet.
Hvorfor gjorde du det, Jim?
En slavehandler tilbød miss Watson 800 dollars for mig.
Hun våndede sig, men tiderne er hårde, og det er mange penge.
Jeg kunne ikke lade mig sælge og aldrig gense min familie!
Nu vil du aldrig se dem igen.
- Jeg må prøve at komme til Kayrow. - En bortrømt slave, der tager sydpå?
Jeg ved det... Men jeg har en kano og det her... et kort til friheden.
Jeg er her nu.
Jeg tager til Kayrow, hvor Ohiofloden møder Mississippi -
- og følger den op til de frie stater.
Håbløst! Der er en million kilometer til Kayrow. Og en ensom slave...
- Du vil ikke nå fem kilometer! - Jeg ved det. Men hvis jeg kan...
Så kunne jeg tjene penge og købe min familie fri.
Åh, hvad pokker...
Vi gør det sammen. Jeg hjælper dig til Kayrow.
Hold mund, Jim!
Vent ikke for længe. Og glem ikke æggene...
Og mælk, lys, tændstikker, tobak...
- Alt det, der ikke er sømmet fast! - Pas på, du ikke bliver genkendt.
- Goddag, frue. - Goddag, min ven. Sikke et øje!
- En ko sparkede mig. - Hvad vil du?
Jeg er på vej til min kusine, men hesten er blevet halt.
Kom ind... Sikke en sød hue! Naboens pige har en mage til.
- De er populære. - Den klæder dig bedre.
- Hvad hedder du? - Sarah Williams.
Hun snakkede, så jeg fik lyst til at vride halsen om på hende.
Jeg udnyttede situationen. Så begyndte hun at tale om mordet.
Min mand og andre mænd er på jagt efter morderen. De vil skyde ham.
- Godt. Huck Finn var sød, siger de. - Det har jeg ikke hørt.
- Hvem tror de dræbte ham? - Først mistænkte de hans far.
- Jaså? - De havde nær lynchet ham.
Men han og hans usle kumpaner stak af. Men det gør ikke noget...
Nu tror alle, at morderen er en bortrømt slave ved navn Jim.
- Jim? - Hvor er min jakke?
- Hej, lille ven. - Goddag, sir.
- Hvorfor har I så travlt? - Vi har fundet slaven.
En gammel mand sagde, at han så røg stige op fra Jackson-øen.
Der kommer jo aldrig nogen. Det må være ham!
Pas godt på dig selv, lille ven.
- Vær forsigtig. - Ja.
Slaven er 400 dollars værd død eller levende.
- Jeg må gå nu. - Ikke før du har fået noget i maven.
- Hvad var det, du hed? - Mary Williams.
Var det ikke Sarah?
Jo, Sarah Mary Williams. Nogle siger Sarah, andre Mary.
Kæreste!
- Tror du, du kan ramme rotten? - Gerne.
- Jeg fik den! - Du har en god kastearm!
- Jeg træner med strikning. - Du er en dreng!
Driller De en stakkels pige?
En pige ville have ramt en meter ved siden af! Hvem er du?
Tilstå, din lille tyv! Sig, hvem du er!
Jim! Vågn op!
- Huck! Du er sød som... - De kommer!
Vi har ikke et øjeblik at spilde!
Skynd dig!
- Hurtigt! Hundene lyder sultne! - Fart på!
Vi var på vej! Ned ad Mississippi til Kayrow og Jims frihed.
Selvfølgelig stoppede vi op og lånte lidt undervejs.
Hør, Huck... Jeg får dårlig samvittighed af alt det låneri.
- Det går over! - Sådan mente jeg det ikke.
Er det, hvad jeg tror, det er?
Det ligner dig godt nok.
“Fire hundrede dollars i dusør. Bortrømt slave.”
Hvad står der dér?
“Pæn og høflig.”
- Hvad står der rigtigt, Huck? - Ingenting.
- Bare at du er efterlyst for mord. - Mord?!
Åh, jeg er med... Jeg er efterlyst for mordet på dig.
Så er det bedst, at vi kun rejser om natten.
- Ser jeg virkelig sådan ud? - Jeg er bange for det.
Pokkers...!
- Så du det? - Vi padler derover!
- Hvad nu, hvis der er folk? - Så må de være gale.
- Hun kan synke hvert øjeblik. - Ja, så må vi skynde os ombord!
- Hun har ikke ligget her længe. - Nej. Vi kan nok finde noget!
Vent! Der kan være døde ombord, så tag det roligt.
- Jeg går den vej. - Jeg går under dæk.
Kære venner, dræb mig ikke!
Du er en løgner, og du må betale med dit liv!
- Tag min del! Jeg siger ikke noget. - Det er for sent nu!
- Skuden synker! - Lad os komme ud.
- Forlad mig ikke! - Du dræbte din makker!
Han fortjente det!
- Hun synker! - Forlad mig ikke!
- Hold kæft!
- Kom her! Hvem er du? - Ingen.
- Hvad gør du her? - Ingenting.
Tag byttet!
Åh Gud! Vi synker!
- Kom! Der er mordere om bord! - Det ved jeg!
- Kanoen! - Pokkers!
- De må have en båd. - Vi tager den!
- Dér er den! - Skynd dig!
- Hjælp mig! - Jeg kommer.
Jeg kunne ikke lide, at de døde sådan.
Måske endte jeg selv som morder, og ville jeg måske dø sådan?
- Huck... - Hvad, Jim?
Hvis du hørte, at din far aldrig ville komme tilbage, men var død...
Ville du så stadig hjælpe mig, eller ville du vende hjem?
Jeg ville vende hjem for at se folks miner.
Vi skulle tage hjem begge to. Det ville være det rigtige.
Javist, det rigtige.
Jeg ville sørge for, så miss Watson tog dig tilbage.
Kan du lugte det?
Det lugter af frihed. Hvis det er Kayrow, er jeg en fri mand.
Så vil jeg arbejde og spare hver eneste øre -
- og løskøbe min kone og mit barn. Vil de ikke sælge, stjæler jeg dem!
- Ville du gøre det? - Kun hvis de ikke ville sælge dem.
Det er ikke rigtigt, at min familie kan købes og sælges.
Skal nogen gøre det, skal jeg.
Hvad er det, du siger?
At sælge folk og bruge dem som slaver er bare ikke rigtigt.
Men sådan har det altid været!
Men det er ikke rigtigt, Huck. Forstår du ikke det?
Slaveri er ikke rigtigt! Alle mennesker burde være fri.
Nu har jeg aldrig hørt mage...!
Jeg forstod, jeg gjorde noget galt, og at Gud ville straffe mig.
Jeg forstod, hvad jeg måtte gøre. Jeg måtte angive Jim.
- Du, Jim... - Ja, Huck?
Alle byerne ser ens ud.
Hvordan ved vi, at vi er i Kayrow?
- Når vi ser Ohio-floden. - Vi kunne overse den...
Hør her... Næste gang, vi ser nogen, svømmer jeg over og spørger dem.
- Vi skal nok se floden. - Vi kunne overse den.
Det er bedre at være sikker.
Ja...
Javist, Huck.
- Finder I noget? - Ikke her.
Vi er tæt på, Huck. Vi klarer det. Du behøver ikke gøre det.
Kayrow kan være hvor som helst.
Jeg kommer snart.
Jeg ville være endt i helvede, hvis jeg havde hjulpet Jim.
Nu ville jeg gøre det rette, og det var en god følelse.
Dér svømmer han: Den tro Huck Finn.
Den eneste hvide mand, der har holdt sit løfte til Jim.
Huck Finn, en mand, der er tro mod sine venner i al slags vejr.
- Jeg er stolt af at være hans ven. - Åh, hold mund, Jim.
Jeg vil aldrig glemme dig, Huck.
Den bedste ven, jeg nogen sinde har haft.
Jeg havde det skidt, men sagde til mig selv:
“Du må angive ham. Det er det eneste rigtige.”
- Dreng! Er det dér en tømmerflåde? - Ja, sir.
- Er det din? - Ja, sir.
- Er der nogen ombord? - Kun én, sir.
Vi leder efter fem bortrømte slaver. Er fyren på flåden hvid eller sort?
Han er hvid.
Du er måske en af dem, der hjælper bortrømte slaver. Vi ser efter.
Ja, gør det! Far er meget syg. Mor også, og mine søskende.
- Du sagde, der kun var én ombord. - Jeg så geværerne og blev bange.
- Kan I tage os på slæb? - Nej, vi har travlt.
- Bare kom ombord. - Tak.
- Folk er bange for sygdom. - Hvad fejler de?
Min søster brækker sig, og mor lugter meget grimt.
Min brors hud ligesom rådner. Og far... det er modbydeligt!
- I har kopper, knægt! - Ingen vil hjælpe os!
Spørg i næste by. Der er 35 kilometer til.
- Er det Kayrow? - Den ligger 160 kilometer herfra.
Hør du... Næste gang skal du ikke sige, hvad I fejler. Lyv!
Jeg fatter ikke, I ikke vil hjælpe! Stanken tager snart livet af mig!
Hvis du fanger nogle slaver, kan du tjene en god skilling.
Mig kommer ingen bortrømte slaver forbi!
Trofaste Huck Finn.
Det er så svært at gøre det rette, og så let at begå fejl.
Fra nu af ville jeg bare gøre det, der passede mig bedst.
- Taler franskmænd ikke som os? - Nej.
- Du ville ikke forstå et ord. - Men du ville?
Jeg lærte noget af deres kaudervælsk i nogle bøger.
- Kan du kaudervælsk? - Javist.
Hvad ville du sige til en, der sagde “Polly-vo-fransi”?
Ingenting... Jeg ville stikke ham en!
Han spurgte bare, om du kunne fransk.
- Hvorfor sagde han det så ikke? - Det gjorde han.
- Nej, han sagde “polly-vo-fransin”. - Det er deres måde at sige det på.
- Det er latterligt! - Nej, det er ej! Bare anderledes.
- Taler katte som os? - Nej, ikke katte.
- Køer? - Nej.
- Taler katte som køer? - Nej, de taler forskelligt.
Netop! Og franskmænd taler forskelligt fra os. Er du med?
Kom an, mr Finn.
- Er køer katte? - Nej.
- Er katte køer? - Nej.
- Er køer mennesker? - Nej, Jim.
- Er katte mennesker? - Nej.
- Er franskmænd mennesker? - Ja.
Hvorfor taler de så ikke som mennesker?
Er du med? Jeg har ikke mere at tilføje.
Ved du hvad... Du er ikke helt dum.
Det er nemlig sådan, at fordi man lærer, at noget er rigtigt -
- og alle tror, at det er rigtigt, så behøver det ikke være rigtigt.
Forstår du?
Ja... det gør jeg.
- Væk! - Spring, Huck!
Jim! Jim!
Hvis du rører dig, skyder jeg!
Bliv, hvor du er! Se, om der er flere derude.
- Han er ingen Shepherdson, far. - Stille!
Det er han ikke. Tag geværet væk.
Han ligner dem slet ikke. Se på det ansigt.
- Hvad hedder du? - George Jackson, sir.
- Dér ser du. - Hvad sker der?
- Lad mig tørre dig! - Er her ingen Shepherdson?
Nogen kunne være død, så langsom som du er.
- Hvor kommer du fra? - Jeg faldt af damperen, sir.
Stakkels dreng. Han falder af båden, og så skræmmer vi livet af ham.
Det var rart, de ikke ville dræbe mig.
De hed Grangerford og stillede en masse spørgsmål.
Det var bedst at lade sandheden ligge.
Efter far blev trampet ihjel...
... stak mor af med en cirkusklovn, og jeg har ikke set hende siden...
- Du må blive her. - Så længe du vil.
Tak.
Her, George, en gave til min nye ven.
Den er det fineste, jeg nogen sinde har fået. Tak, Billy.
Der har været stille mellem os og Shepherdsons. Hids dem nu ikke op.
Lad mig i fred, Sophie. Kom, George.
Vi går ned til floden. Mine ting er måske blevet skyllet op på bredden.
Vi har noget at ordne først. En del er skyllet op på det sidste.
Ejeren døde, da en damper sejlede ind i deres flåde. Nu er han vores.
Vågn op! Op!
Han ser vild ud. Vi må tæmme ham.
- Huck! Hvor er det godt at se dig! - Hvem er Huck?
Jeg hedder...
- Du kan ikke stave mit navn. - Jo! J-O-S-H J-A-K-S-O-N.
- Bravo! Jeg hedder George Jackson. - Mig en fornøjelse.
Hvorfor er alle bevæbnede og så ivrige efter at skyde?
Vi ligger i fejde.
- Hvad er en fejde? - Ved du ikke, hvad en fejde er?
To mænd slås, og én dør. Så dræber hans bror ham.
Så prøver alles brødre at slå alle andres brødre ihjel, til de er døde.
- Vores fejde har varet 30 år. - 30 år! Hvordan begyndte det?
- Det ved jeg ikke. - Men alligevel dræber I hinanden?
Boggs! Du ved, far ikke vil have, at du gør det mere.
Fart på!
- Hej, drenge! - Hej, far!
Jeg har fået smag for friheden. At være slave igen...
Det føles så håbløst.
Lad os fortsætte til Kayrow, Huck. Jeg beder dig...
- Vi stikker af herfra. - Du tænker kun på dig selv.
Hvad med mig? Fortjener jeg ikke noget?
Jeg har aldrig haft det så godt.
- Kom, George! Vi skal ud at fiske. - Jeg har ikke travlt!
Ham dér er til dig, Boggs.
Kom ned derfra.
Min dreng...
Du tænker kun på dig selv, Jim. Hvad med mig?!
- Kom, det er spisetid! - Jeg kommer!
Det er ikke min fejl.
Hvis du tror, jeg har dårlig samvittighed, tager du fejl!
Hvis du tror, jeg vil bede en slave om forladelse...
Og så en bortrømt slave...
Jeg ville ikke have, at det skulle ende sådan her.
Det er det værste, jeg nogen sinde har gjort, og jeg er ked af det.
Det er jeg.
Du er stadig min bedste og eneste ven, Huck Finn.
Nå... Det må være nok!
Jim... Det er på tide, vi stikker af.
- Huck... - Åh, hold mund, Jim.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Hvad er der sket, Sirus?
Miss Sophie har giftet sig med en Shepherdson.
- Hvor er alle? - Kvinderne underretter slægten.
Mændene vil dræbe drengen, før han og Sophie når over floden.
Mange kommer til at dø i dag.
Dér er de!
Tilbage!
Det er Huck! George, mener jeg! Hvad er der sket?
Et baghold. De dræbte far og mine brødre. Næsten alle er døde!
De vidste, at vi ville komme!
- Og miss Sophie? - Hun og Shepherdson flygtede.
Jeg slår dem ihjel!
Billy!
Lad ham ikke slippe væk!
- Ser du noget? - Nej. Vi prøver herovre.
Huck! Huckleberry!
Du var vældig flink mod mig, Billy.
Undskyld, at jeg aldrig sagde mit rigtige navn...
Jeg hedder Huck. Huckleberry Finn.
Jeg er ked af det, Billy.
Kom, Huck. Vi må få ham hjem.
Vi fandt flåden og reparerede den. Det var skønt at være på floden.
Andre steder føles så trange... ikke floden.
Man føler sig altid varm og tryg og fri på floden.
Hallo dér! Vi leder efter Kayrow. Ved I, hvor langt der er igen?
I er sejlet forbi, fjolser! Den er 65 kilometer højere oppe!
Det kan man kalde at fare vild!
Vi må have overset den den nat, det var tåget.
Nu bliver jeg fanget og solgt.
- Hvordan kommer vi tilbage? - Vi kan ikke drive op ad floden.
- Vi kan ikke klare den strøm. - Nej, men vi kan tage en damper.
En, der går nordpå. Du må købe billetterne.
- Vi finder en damper. - Vi tager den til Kayrow.
- Og så op ad Ohiofloden. - Til de fri stater!
- Godt tænkt, Huck. - Tak, Jim.
Her er mere ved.
- Jeg prøver at tænde op. - Her, Duke!
- Hvorfor stjæler du altid høns? - Jeg elsker kylling.
Hønsetyve... Dybere kan man ikke synke.
Når nogen er ude efter nogen... er det gerne mig, de er ude efter!
Vi har brug for hjælp!
- Vi stikker af! - Ja. Tag årerne!
- Vent! - Skub fra land!
- Få jeres egen flåde! - Tak skal du have, dreng!
- Du ville stikke af! - Nej!
Hvis du ikke slipper drengen, hvordan skal han så redde vore liv?
Undskyld.
Folk og hunde vil flå mig i stykker, og det er ikke engang frokost.
Jeg er Kongen af Bundvand, og det er Hertugen.
Mig en glæde...
De virkede flinke, men de gjorde mig utilpas. De spurgte for meget.
Så jeg besluttede at lade sandheden ligge...
Mor svingede den ene vej i trapezen, far den anden...
Mor gjorde en dobbelt saltomortale og ramte to meter ved siden af far.
Det så ikke godt ud, da hun faldt mellem bænkene.
Den dreng passer sammen med os.
- Hvad laver I to? - Vi er medicinere.
Vi helbreder kræft, lammelse, skaldethed...
- Vi sælger et middel mod tandsten. - Det hjælper.
Men desværre fjerner det også emaljen.
Vi spiller også teater: Tragedie.
Vi har kostumer nok til alle.
- Men vi er bedst til de tre i’er. - Tyveri, bedrageri og røveri.
- Hvem der bare havde et godt job! - Vi kan måske lære dig op.
Din magre laban! Jeg skal lære dig!
Kan du dy dig! Lad være med at hakke mig!
Godmorgen, drenge.
- Hej, Hertug! Må vi nu løbe? - Nej, jeg har bare lånt lidt.
Der var ingen, der så mig. Men se, hvad jeg fandt.
I er altså på vej til din onkel Billys plantage?
En bortrømt morderslave... Den dusør vil jeg have!
- Han har kun myrdet mig! - Vi er ikke dem, der angiver andre.
Vi holder os fra myndighederne.
- Så hvis I to... - ... holder mund og adlyder...
- Og opvarter os... - Og er venlige mod os...
- Så siger vi ikke et ord. - Men hvis I prøver at rømme...
- Et let bytte, ikke sandt? - Jo.
- Skal vi? - Lad os.
Hallo dér! God morgen!
Og godmorgen til dig også!
- Er I ikke brødrene Wilks? - Jo.
Mit navn er Doktor Alexander Blodgett.
Det her er Franciscus, Adolphus og Jim.
Adolphus...?
- I hvert fald nåede de det ikke. - Hvad for noget?
Det var vel ikke en økonomisk gevinst, de gik glip af?
Ih nej, pengene og ejendommene får de alligevel.
Men de gik glip af deres brors død. Peter Wilks, ved Phelps Landing.
Han døde i går aftes.
- Det var trist. - Sørgeligt.
Han havde ikke set sine brødre i over 20 år.
Så hvorfor troede De, at vi var dem?
Den ene broder, præsten, er meget ældre.
Den anden, som er døvstum, er yngre.
Da jeg så jer, tænkte jeg...
- Skal De rejse væk en tid? - Jeg skal til New Orleans.
- Det her kræver et drikoffer. - Den er jeg med på!
Denne vej, min guldtandede ven.
Vi er i knibe...
Den dødes brødre boede i England.
Måske var broderens brev ikke nået frem.
De to svindlere udfrittede fjolset -
- for alt, hvad han vidste om byen, lige ned til naboens hund.
Du er en kløgtig rad! Var Peter Wilks velstående?
Han var lige så rig som Kong Salomon selv!
- Skæbnen vil lange ud efter de to. - Og de vil dukke sig.
- Kan du spille præst? - Kan du spille døvstum?
Hvabehar?
- Skål! - Skål!
Hallo, alle passagerer! Afgang om et kvarter.
Behøver jeg have det her på? Vi kan vel vente her.
Jeg stoler ikke på jer. Vi behøver flåden, hvis vi må flygte.
Og en uskyldig dreng som lakaj vil give os troværdighed.
- Hvem kalder du uskyldig? - Hør her...
Du vil vel ikke have, at vi skal angive din slaveven?
Ærlig talt... Leg med os i et par dage.
- Du får ti procent. - Tyve.
- Femten. - Det er i orden.
- Du ser fin ud. - Jeg føler mig latterlig!
Nu går vi ind og køber billetter.
Væk, flue, væk!
- Meget morsomt. - Hvad pokker skal du forestille?
En swahilikriger. Kongen har lært mig lidt swahili.
Han kaldte det swahili. Jeg syntes, det lød som en gris i løbetid.
Jeg hørte, at en damper afgik fra Phelps Landing to dage senere -
- mod Kayrow. Vi behøvede bare holde ud i to dage til -
- og så af sted mod friheden!
Undskyld, mit herskab...
Kan nogen sige mig, hvor Peter Wilks bor?
- Jeg søger Peter Wilks. - Af banen!
De er Peters bror, ikke? Jeg kan høre det på accenten.
Desværre kan vi kun sige, hvor Peter boede...
... indtil i går.
De mener, at min kære, elskede broder Peter... er blevet kaldt bort?
Han holdt ud længe, men i går gik han hinsides.
Og vi, der er kommet hele den lange vej fra England.
Ak, vi fik aldrig genset ham!
Undskyld, men jeg må give min døve broder besked.
Kender jeg ikke jer to? Jo, det gør jeg!
- I er... - Gør plads!
Velkommen til Amerika!
Kære, søde Mary Jane...
Onkel Harvey.
- Du er så smuk, som Peter sagde. - I hvert fald!
Det her er min lakaj, Adolphus.
- Min engelske lakaj, ikke sandt? - Netop.
- Sikke en bedårende lille dreng! - Tak, frøken.
Og min swahilikriger.
Jeg fandt ham, da jeg var på safari med hertugen af York. En god slave.
Rigtigt...
Vi vil gerne vise vor kære broder vor respekt.
Javist, broder William.
Min bror siger, at han ville byde familiens venner til middag.
Venner, som Peter så ofte har nævnt i sine breve.
Vi kunne blive velhavende sammen med de to.
Vi ville snarere ende i galgen!
Kongen kørte frem med alt det, han havde hørt fra det unge fjols.
- Og naboens køter? - Den lugter så afskyeligt!
Mange tak... Så sagde jeg til paven:
“Jeg vil gerne hjælpe dig -”
“- men jeg skal til det Indiske Ocean og frelse de pokkers pirater!”
- Pas nu på, Huck. - Det er bare en pige.
Har du set kongen?
- Hvem? Åh, Vilhelm III. - George IV.
Nå, kongen af England! Hvorfor sagde du ikke det?
- Ja, han kommer i vores kirke. - Men han bor jo i London.
- Ja, det gør han. - Men I bor jo i Sheffield.
Han går vel i kirke, når han er i Sheffield.
- Går du i kirke? - Ja, vi har vores egen bænk.
- Hvis bænk er det? - Vores, din onkel Harveys.
Behøver han en bænk? Han står vel på prædikestolen?
Netop. Tror du, at der kun findes en enkelt præst i kirken?
Hvorfor skulle de behøve flere?
Stil! Hvis man skal prædike for kongen, må det gøres med stil!
I vores kirke har vi den onde lyne mig sytten præster!
- Hvor ligger Buckingham Palace? - I Buckingham.
- Hvem er kongen gift med? - Sin kone, dronningen.
- Hvilken dronning? - Dronningen af England.
Du ved ingenting! Du er den største løgnhals...
- Hvor kan du tale sådan til ham? - Han, der er så langt hjemmefra!
Han sad og løj, men jeg faldt ikke for det.
Bed straks om forladelse.
Undskyld, kære, søde Adolphus, at jeg kaldte dig en løgnhals.
- Kvinder! - Lidt tærte, fordi du er så sød.
Mange tak.
Og de søde piger lader vi de slyngler plyndre!
- Goddag, Mary Jane. - Goddag, Adolphus.
Vi kom lige tilbage fra en herlig tur i skoven. Hvor er her smukt.
Goddag. Ved De, hvor swahilikrigeren sover?
Swahilihistorien var lidt vel meget, så vi bad ham vente ved flåden.
Her er det, onkel. Far sagde, du skulle åbne det.
Gud velsigne ham.
“Peter J. Wilks sidste vilje og testamente. Jeg, Peter J. Wilks...”
Pigerne fik hus, slaver og tusinder af gulddollars. Han gav mere...
“... til mine kære, elskede brødre Harvey og William.”
Lovet være Gud!
“Guldet er gemt i laden, bag...”
Vi må hellere hente det.
- Nå? - Nå?
Dér! Bag slibestenen.
Tillad mig!
- Om jeg må bede... - Førsteklasses, må jeg sige.
Som jeg sagde i morges, så løber vi linen ud.
- Alt til os, intet til dem. - Nu tæller vi.
Hvordan kan I stjæle fra de flinke piger?
- Du er allerede indblandet, knægt! - Op til begge ører.
- Hvis noget går galt... - ... er du medskyldig!
- Ved du, hvad der venter dig? - Ved du, hvad tjære gør ved en?
- Ved du det? - Nej, det ved jeg ikke!
- Tjæren trænger ind i porerne. - Og stopper dem til.
- Den kvæler huden. - Man bliver grøn og hoster.
- Man prøver at få vejret. - Men man kan ikke!
- Halvdelen dør af det. - De andre ønsker, de var døde.
Det vil ske med dig, hvis du mæler ét ord!
Unge Adolphus har måske ret.
Vi burde give pengene til pigerne.
- Hvilken strålende idé! - Det fjerner enhver mistanke.
- Til vi stjæler dem tilbage igen. - Så får vi tid til at tage alt.
Et geni...!
Jeg havde fået nok. Det var på tide at hente Jim og tage til Kayrow.
Mine venner! Vores kære afdøde har været generøs mod sine lam.
Vi er deres farbrødre -
- og vi burde vise samme generøse sindelag.
Jeg vidste, at han følte det samme. Mary Jane, Julia, Susan...
Tag alle pengene! En gave fra jeres farbrødre.
- Kæreste! Det må I ikke gøre! - Englændere! Den er god!
- Svindlere er, hvad de er! - Og hvem er De?
- De er Peters brødre, dr. Robinson. - Doktor?
Doktor Robinson? Min broders gamle ven og læge!
- Rør mig ikke! - De har bevist, at de er brødrene.
- De ved alt om byen. - Og kender alles navn.
- De kender naboens hund! - Nok!
De har fået det hele at vide fra en anden.
Nu var det tid at komme væk. Der blæste ny vinde, og de stank.
Smid de svindlere ud, beder jeg jer! De lyver!
Her er mit svar...
Farbror Harvey... Farbror William...
Tag guldet og investér det for mig og mine søstre.
Det er mit svar, doktor.
Jeg ville ikke forlade pigerne -
- men hvis jeg blev, ville jeg snart dele logi med den afdøde.
Har du set en slave, en stor krabat?
- To fyre tog ham til fængslet. - Hvad?!
De havde en plakat, som viste, han var en morder og bortrømt slave.
- Hvor er han? - I fængslet i Phelps Landing.
Dér skal han sidde, til de tager ham nordpå for at hænge ham.
Det her skal de få betalt...
Jeg var kommet så langt uden at komme ud af stedet!
Man kan ikke løbe fra problemer, man må løse dem!
- Jeg sagde ikke noget til dem. - Godt.
For jeg er i en slem knibe og vil ikke i fængsel.
- Jeg fortæller, du ingen har dræbt. - Nej.
En bortrømt slave er værre end en morder.
Damperen går i morgen aften kl. 10. Da må vi begge to være ombord.
Jeg må fortælle dig noget. Husker du den nat på vraget?
Din far var der. Jeg så ham.
Og han var død.
Død?
Er min far død?
Så du ham uden at sige noget til mig?
- Jeg er ked af det. Det var selvisk. - Du løj, Jim!
Du løj! Og jeg, der troede, vi var venner!
Det var galt. Det kan jeg ikke nægte. Nu får jeg min straf.
- Du dér! Kom med! - Pas på dig selv.
- Hvor har du været? - Jeg legede med naboens hund!
Har du bare leget med hunde? Nu holder du dig her! Forstået?
- Mine damer og herrer... - Hvad har han nu hittet på?
Min kære bror og jeg vil gøre en bekendtgørelse.
Det virker ikke rigtigt, at William og jeg...
... skal forlade disse små lam uden nogle slægtninge i nærheden.
Så vi har besluttet...
Mary Jane... Julia... Susan...
Vi har besluttet at tage jer med tilbage til England!
Vi holder auktion i morgen efter begravelsen. Lad alle få besked!
- Vi sælger alt! - Vi tager til England!
Jeg ville hugge guldet, før jeg stak af.
Så ville jeg skrive til Mary Jane og fortælle, hvor det lå gemt.
- Hvad vil du? Hurtigt! - Jeg kan ikke lide det her.
Doktoren bekymrer mig. Jeg synes, vi skal stikke af i nat med det.
- Uden at sælge løsøret? - Guldet er nok for mig. Vi skrider!
Vi kan ikke forlade ejendomme til tusinder af dollars!
- Hvad med doktoren? - Blæs på ham!
Han er den eneste, der har mistanke. Alle andre er med os! Hør her...
Med min hjerne og dine muskler vil vi aldrig blive fanget.
Ja, ja, men jeg vil lige kigge til guldet igen.
Det er himmelsk. Fuldkommen himmelsk...
Min far var en dårlig far. Men han var min far.
Hvis du skulle møde ham... så hils fra Huck.
Godnat!
- Hvor er liget? - Hvad?
- Hvor er kisten? - Vi begravede ham i morges.
Farbror Harvey holder auktion nu.
Det første, han solgte, var slaverne. Han skilte familierne.
- Kom. Har du venner ude på landet? - Ja... Hvorfor?
Kom ikke hjem, før klokken ti i aften.
- Hvorfor? - Lov mig det!
Ja, jeg lover det. Hvad er der blevet af din accent?
Dine farbrødre er ikke farbrødre. De er ikke engang englændere.
Dr. Robinson havde ret. De er bedragere.
Rolig, jeg har guldet. Jeg skriver og fortæller alt senere.
- Jeg skal dyppe dem i tjære og... - Nej, Mary Jane!
- Du lovede! - Hvorfor ikke før i aften?
Jeg må redde en godhjertet fyr. Klokken ti er vi forsvundet. Kom!
Behøver jeg tage væk? Kunne jeg ikke bare spille komedie?
Dit ansigt er som en åben bog. Det ville røbe dig.
225 er budt. Hvem byder 275?
Jeg hører 275... 300... 325... 350...
Solgt for 400! Næste nummer.
Mary Jane og guldet var sikret. De svin ville snart være i fængsel.
Klokken ti ville Jim og jeg sidde på båden til Kayrow.
Nu måtte jeg bare finde sheriffen, stjæle hans nøgler og hente Jim...
Bad jeg dig ikke om ikke at blive væk?
Dræb ham ikke... endnu.
- Var du på vores værelse i aftes? - Nej, Deres Majestæt.
- Hvor er vores penge? - Jeg har ikke set dem.
Ville jeg stå her, hvis jeg havde taget dem?
Nej, ikke hvis du ikke er fuldstændig idiot.
Her har vi to Wilks-brødre til! De kom lige med Mississippi Queen!
- Det står alle frit for at gætte! - Nu er det ude med jer, I slyngler!
Hvad skal det her forestille?
- Jeg holder på dig, Harvey. - Jeg er Harvey Wilks.
Min bror William. I er en overraskelse for os!
Og I for os, sir. Og jeg må have lov at sige...
De burde have øvet Dem på Deres engelsk!
Denne by har få tåber, og kun en tåbe ville falde for den accent!
Det er den værste engelske accent, jeg har hørt! Slet ikke som din!
Jeg har ingen beviser her. Ved en fejltagelse blev vor bagage sat af!
- En belejlig fejltagelse! - Ja, belejlig!
- Hvad laver De? Hvad laver han? - Han bruger tegnsprog.
- Kan Deres bror ikke det? - Det dér er nonsens!
Selvfølgelig kan William det, men han har brækket armen.
Hvor praktisk for en, der må bruge tegn for at bekræfte sin identitet.
Vent, vent, vent!
Jeg ved ikke, om de her to er ægte, men jeg ved, at de to ikke er!
Apropos... Adolphus ...
- Er du fra England? - Ja.
Tal sandhed, ellers bliver byen en idiot fattigere.
Det vil sige, sir, jeg er født i Missouri.
Men jeg blev sendt til min farfar i England.
- Hertugen af Bundvand. - Bundvand?
Men han døde forrige år, og hans gode ven -
- mr Harvey Wilks, tog sig af mig.
- Du er vist en fantastisk løgner! - Tak for komplimenten, sir.
Det er nok!
Vi vil finde ud af, hvem der er hvem. Ingen forsvinder, før vi ved det.
Undersøgelsen begyndte.
Kongen fortalte én historie, Harvey Wilks en anden...
Men der var ingen, der vidste noget om England. Man troede, begge løj.
Jeg har det! Jeg kan bevise, at jeg er Harvey Wilks.
At jeg ikke tænkte på det! Hvem her gjorde min bror i stand?
Hvem gjorde Peter Wilks lig i stand?
Det gjorde jeg og Abe her.
Så kan De måske fortælle mig, hvad der var tatoveret på Peters bryst?
Svar!
Jeg skal sige, hvad han havde for en tatovering.
Man måtte se nøje efter for at se den.
- Bare sig, hvad der var tatoveret. - Ud med det!
Det var... en lille tynd...
... blå...
... pil!
- I hørte alle, hvad han sagde. - Ja!
Så I sådan et mærke?
- Niks. - Bedragere!
Netop! For der er ingen blå pil!
Peter havde sine initialer tatoveret på brystet: “P.W.”
- Nå? Var det ikke, hvad I så? - Jeg så ingen tatovering. Gjorde du?
- Jeg så slet ingen tatovering! - De er alle svindlere!
- Dyp dem i tjære! - Skyd dem!
- Hæng dem! - Hæng dem! Hæng dem alle!
Mine herrer!
Vi kan finde ud af, hvem der er ægte, eller om ingen er det.
Grav liget op!
Til kirkegården!
Her er tjære!
Gå i gang med at grave!
- Her er den. - Dér er den!
Nu varer det ikke længe.
Du store! Der ligger guld her!
Det er Wilks-guldet!
Kom så, Jim!
- Jeg troede, de havde hængt dig! - Jeg er smartere end som så!
- Hvorfor, Huck? - Hvad?
- Hvorfor kom du og hentede mig? - Fordi du er min ven.
Åh, kom nu!
Til damperen!
Drengen! Og den bortrømte slave! Efter dem!
Fyr!
- Klarer du dig? - Ja.
Fortsæt!
Sidste udkald for båden til Kayrow og alle anløbsteder nordpå!
Vi er der næsten, Huck!
Vi klarede det. Huck...?
Min lille ven...
- Fortsæt, Jim. Fortsæt...! - Ikke uden dig.
Hvad gør du? De fanger dig!
Du må til en læge.
Jeg klarer mig. Du kan ikke tage mig med dig.
De fanger dig og lyncher dig. Du må fortsætte, Jim.
Sidste udkald for båden til Kayrow!
Jeg er ligeglad med, hvad der sker med mig. Du må bare blive rask.
- Har vi ikke haft et fint eventyr? - Jo.
- Jeg ville gerne gøre det om. - Ja.
- I må ikke! I må ikke dræbe ham! - Græd ikke over mig, mr Finn.
- Du er den bedste ven, jeg har haft. - Du er den eneste ven, jeg har haft.
Nej!
Jim!
I må ikke tage ham!
- Han er alt, hvad jeg har! - Klar!
Hal!
- Lad drengen gå. Han er uskyldig. - Mary Jane!
Han havde nok sine grunde til at hjælpe slaven. Slip dem fri.
Nu!
Så lad dem da gå!
Du er vågen... Han er vågnet. Han er vågnet!
Vi har været så urolige.
Min lille Huckleberry!
Enken Douglas... Hvordan kommer du her?
Du har været bevidstløs en uge. Jeg kom, så snart jeg fik besked.
Du synes vel, jeg er et uhyre, fordi jeg prøvede at hjælpe Jim.
- Afskyr du mig? - Slet ikke. Jeg er stolt af dig.
Fordi noget er almindeligt udbredt, som slaveri, bliver det ikke rigtigt.
- Det sagde Jim også. - Dit lille hjerte ledte dig godt.
Hej, Jim!
Lig stille. Jeg henter lidt suppe.
Hvor er du flot...
Hvad er der? Har nogen gjort dig fortræd? Jeg skal...
Miss Watson er død.
For nogle uger siden.
Hun skammede sig sådan over, at hun ville skille mig og min familie -
- at hun frigav mig i sit testamente.
Jeg er en fri mand, Huck.
En fri mand.
- Farvel, Adolphus Huckleberry. - Jeg blev rask.
Mary Jane, hendes søstre og brødrene Wilks gav mig 500 dollars.
Men jeg behøver ikke penge, så jeg gav dem til Jim og hans familie.
Enken Douglas sagde, hun ville adoptere mig -
- og få et ordentligt menneske ud af mig.
Men jeg ved ikke, om jeg ville kunne klare det.
Jeg har hørt den slags før.
Hvor blev Huckleberry af?